Даниил Хармс
За равновесието

Превод от руски: Ася Григорова, 2001

chitanka.info

Сега всички знаят колко опасно е да се гълтат камъни.

Един мой познат дори съчини такъв израз: „Кавао“, което означава: „Камъните вътре са опасни.“ И добре направи. „Кавао“ се помни лесно и ако ти потрябва, ще си го спомниш веднага.

Същият този познат работеше като огняр на локомотив. Пътуваше ту по северната линия, ту до Москва. Казваше се Николай Иванович Серпухов, пушеше цигари „Ракета“ от 35 копейки и все казваше, че от тях кашля по-малко, а от онези по пет рубли, вика, винаги се задъхвам.

Та веднъж на Николай Иванович му се случило да попадне в хотел „Европейски“, в ресторанта. Седял си Николай Иванович на масата, а на съседната маса седели чужденци и нагъвали ябълки.

И точно тогава Николай Иванович си казал: „Интересно — рекъл си, — как ли е устроен човекът.“

И тъкмо си го казал, пред него дявол знае откъде цъфнала някаква фея и го попитала:

— Трябва ли ти нещо, добри човече?

Е, то се знае, всички в ресторанта се размърдали — тази пък непозната госпожичка откъде се появи. Дори чужденците престанали да дъвчат ябълките си.

А самият Николай Иванович се стреснал не на шега и казал просто така, само и само да се отърве:

— Извинете — рекъл, — не ми трябва нищо специално.

— Не — упорства неизвестната госпожичка, — аз — вика — съм, както се казва, фея. За миг мога да измайсторя каквото и да е.

Но Николай Иванович забелязал, че някакъв гражданин в сив костюм внимателно слуша разговора им. И че през отворената врата нахлува оберкелнерът, а подире му още някакъв субект с цигара в устата.

„Що за дяволия! — мисли си Николай Иванович. — Един Господ знае какво става.“

То и наистина ставало Бог знае какво. Оберкелнерът скача по масите, чужденците навиват на рула килимите и изобщо всеки прави каквото му хрумне.

Николай Иванович хукнал навън, дори шапката си не взел от гардероба, изхвърчал на улица „Ласал“ и си рекъл: „Ка-ва-о! Камъните вътре са опасни! Какво ли не става по света!“

А като се прибрал вкъщи, Николай Иванович казал на жена си следното:

— Не се плашете, Екатерина Петровна, и не се тревожете. Само че в света изобщо няма равновесие. И дори грешката да е само килограм и половина за цялата вселена, все пак е чудно, Екатерина Петровна, много чудно!

ТОВА Е.

18 септември 1934 година

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.